Добро утро. Тъй като е важно да се опознаем,
бих желал да носите тези.
Присъствала съм на още два курса при вас. Tази година.
И все още не знаете името ми. - Напротив, знам го.
Как се казвам?
Г-це Чин... - Сега го видяхте.
Цената на постмодернизма: епистемология и литературен канон.
Издателят трябваше да ми е отговорил досега.
Каза, че не става за публикуване. - Казал е това?
Оставете му съобщение да ми се обади.
Дори и да го мислим за скъперник, а книгата му
за паметник на педантичността, за нея той е въплъщение на добродетелта.
За следващия път прочетете "Мод" на Тенисън. Цялата поема.
ОГОРЧЕНИЕ
Какво правиш?
Хартията в ксерокса се беше задръстила.
Не се ли радваш да видиш брат си? - Доведен брат.
Как върви продажбата на ножове? Или бяха стенни панели?
Сега са фонокарти.
Тарифите са страхотни, вътрешни и международни.
Току-що включихме и островната държава Хаити - страшна находка.
Радвам се, че се занимаваш с нещо смислено.
Лорънс, искам да те помоля за услуга. Но е...
Не отново. Мисля, че ти заех 1200 долара, когато те видях
за последно преди 2 години. А преди това още 600.
И ще ти помогна... да се развиеш. За каквото и да ме молиш,
отговорът ми е "не".
Обичам те.
Поздравления за назначението! Гордея се с теб и те обичам. Каролин.
Извинете, ще може ли да обсъдим образите на Касабон и Елиът?
Работното ми време приключи. - Пише, че сте до 17:00 часа.
Според часовника ми е 16:53. - Официално университетско време.
Часовникът ми се синхронизира със сателит и е точен
до една милионна от секундата. - Говори с поддръжката.
Минаваш напряко през двора, зад стадиона.
Но и те са до 17:00, така че успех.
Добър вечер.
Здрасти, тате.
Трябва да поговорим. Какво е "Гибралтар"?
Миналия месец си изхарчил над 300 долара там.
Уча история на изкуството и оттам си купувам книгите, а те са скъпи.
Не знаех, че пишеш поезия. - Много неща не знаеш.
Мамка му!
Искам си колата.
Искам разписка от охраната на колежа.
В понеделник имам среща с Дейвидсън и той ще се погрижи за това тогава.
Не става без разписка. - Дейвидсън ще се погрижи.
Не ме помните, нали? Миналата пролет изучавах
викторианските поети при вас. - И?
Писахте ми двойка. - Спомням си.
Бен Онуфрий. - Бен Онуфрий.
Няма разписка, няма кола. - Виждам, че взимаш работата си
насериозно. Та какво ще кажеш, ако компенсирам тревогите ти
с двадесет долара?
Според член 17-Б от Университетския правилник за МПС-та...
Трябва ми чантата ми, заядливо копеленце.
Спри да дрънкаш и ме пусни вътре.
Което ще стане като си платите глобата и ми донесете разписката.
А в този момент "заядливото копеленце"...
Вместо да наизустяваш правилници за паркиране,
следващия път стой нащрек!
Г-н Уедърхолд, събудете се.
Събудете се, г-н Уедърхолд. - Очите ми само си почиваха.
Припадали ли сте и преди? - Преди какво?
По-рано тази вечер сте претърпял припадък, причинен от травма.
Знаете ли кой ден от седмицата сме? - Да.
И? - Какво и?
Травмата ли ви кара да се заяждате или сте си такъв?
Предпочитам да е правилен изказът.
Тогава трябваше да кажете "Предпочитам изказът да е правилен.",
а не "Предпочитам да е правилен изказът."
Жаден съм. Бихте ли...
Трябва да останете под наблюдение за през нощта.
Трябва да се обадя по телефона.
Позна ли те? - Не.
Поостаряла си. - Млъкни. Каза ми,
че не се изказвам правилно.
Наистина ли е било така?
Ало? - Здравейте, може ли да разговарям
с г-жа Уедърхолд?
Съжалявам, не ме интересува. - Търся г-жа Уедърхолд, моля.
Мъртва е от години. Благодаря за напомнянето.
Каквото и да продавате... - Обаждам се заради баща ви.
Той не си е вкъщи. - Защото е в спешното,
претърпял е инцидент.
Добре ли е? - Да, сега си почива.
Получил е мозъчно сътресение и е припаднал.
Знаете ли къде е болница "Алигени"? Баща ви ще се зарадва да види,
когато се събуди. - Изпитът ми за САТ е утре, а сега е
22:00 часа, тоест имам още един час за преговор преди да си легна.
Травмите на главата често се оказват по-тежки от очакваното.
Накъде биете? - Би ме подразнило колебанието ти
да посетиш баща си в болницата. - Оценявам съвета ви, д-р Рос.
Малка кучка. - Кучка.
Инжекция против тетанус. - Какво е станало с колата?
Беше на наказателния паркинг.
Предполагам, че все още е там. - Ако някой пита, обрали са ме.
Няма да лъжа заради вас. Обърнете се. - Просто не обяснявайте подробно.
Така е добре. Готов сте.
Много мило, че дойде. - Какво е станало с главата ти?
Някакъв здравеняк ме гонеше и се покатерих на една ограда.
После всичко ми е в мъгла. - Вече знам кого да обвиня,
ако не изкарам максимален резултат. Брат ти Чък се обади.
Остави купища съобщения, но ги изтрих, щом чух гласа му.
Днес дойде при мен.
Толкова е мило, че дойде. Аз съм д-р Хартиган.
Обади се на брат си. Да вземе колата ми от наказателния паркинг
и да я докара тук точно в 9 сутринта.
Извинявай, но го направи сам. - Заради припадъка законът ви
забранява да карате 6 месеца. Трябва да съобщя в ДАИ.
Недейте! 6 месеца! Няма да съм ти шофьор за 6 месеца.
Моментът е съдбоносен.
Младите републиканци, Националното почетно общество.
В понеделник ще наема шофьор с парите от застраховката.
Ако ви потрябва нещо, кажете на сестрите. Дежурна съм цяла нощ.
Прибери се, наспи се хубаво и изпитът ти е в кърпа вързан.
Това се опитвах да направя. - Находчив.
Научих тази дума още в пети клас. - Плодовитост.
Английският ми е майчин език. - Развейпрах.
Достатъчно сложна. Гледай си работата, знам я.
Някой, който е несериозен.
Браво, момичето ми. - Знам една добра.
Шушонче. - Нека помисля.
Мъничък. Дребосък, мишонче.
Съжалявам. Шушонът е пискюл, например на шапка.
Рядко има съществителни на САТ тестовете.
Знаехте думата, нали? - Разбира се. Шушон.
Защо трябваше да се изписваш толкова рано?
Имам само една съботна сутрин седмично.
Давай, оплаквай се.
Слез, Джеймс.
Защо изобщо си прескачал оградата на паркинга?
Къде си го чул? - От двама съученици тази сутрин.
Съмнявам се, че ако седнеш до шофьора, ще ти се догади.
И на двама ни ще е криво, ако повърна.
Когато мама ме караше до детската градина в Брайтън,
ти седеше до шофьора.
Какво правиш тук? - Гледам документален филм
за маймуните. - Здрасти, човече.
Здрасти, Джим. - Радвам се да те видя, Чък.
Май си имал нов изблик на растеж. - Не и след последната ни среща.
Твърде стар съм за това. - Обясни ми защо си тук?
Ванеса каза, че шест месеца няма да можеш да караш.
Дойдох, за да помогна. - Убеден е, че ще се нанесе тук
и ще ти бъде шофьор. Мисля, че днес изкарах максималните точки.
Имаше една гадна задача... - Минавало ли ти е през ума,
че може да не искам да си ми шофьор?
Камо ли да се местиш. - Мина ми през ума,
но Ванеса говори със застрахователите
и те няма да платят за шофьор. - Вече написах оплакване
и молба за обжалване. Само подпиши и я пускам по факса.
В момента съм леко зле с парите и не мога да си позволя жилище.
И двамата ще извлечем полза от ситуацията.
Напротив, няма.
Бихме могли, ако беше поне малко благонадежден,
но ти не си. - Горе има свободна стая.
Има чаршафи и кърпи...
Благодаря ти, Джим.
Имаш ли изобщо редовна шофьорска книжка?
Трябва да ме хвърлиш до колежа. След пет минути да си долу.
Нямаш грижи!
Завий наляво.
Нуждаем се от човек с държавно призната репутация
и добър опит в управлението. - Благодаря ти, Мартин.
Чест е за мен да поема мястото. - Чул си?
Новините се разпространяват бързо. - Обикновено е болезнено
да председателстваш заседателна комисия.
Нали ми каза, че ще наемем човек от факултета?
Този семестър всички са заети - контролни, публикации...
По-голямата част от публикациите им са пълни глупости.
Това не е много колегиално. - Нито да ме принуждавате
да председателствам комисията. И аз съм зает.
Коза за последно си бил в съвета? - Кога за последно сме обсъждали
нещо смислено? - Трябваш ми за това.
Приятен апетит, Мартин.
Рот ме принуди да водя комисията, а не мога да се номинирам сам.
Позицията трябваше да е твоя преди 8 години.
Не съм виждала по-чиста пародия. - Тогава беше на 9 години.
Ще кажа, че травмата е твърде тежка, за да водя комисията.
Защо изобщо искаш да си декан? Не харесваш никого от професорите,
да не говорим за учениците ти. - Джеймс, неотдавна учениците
изпитваха страст към литературата. Днес страстта им е към шестиците.
Дик Чейни.
Дъщеря му е лезбийка.
И въпреки че партньорката й е "част от семейството",
така и не взе участие в кампанията. - Идеята ми е, че през 2000-та година
Чейни водеше комисията на Буш за вицепрезидент.
И се номинира сам.
Сам ли? Звучи доста неетично.
Това е то демокрацията.
Ако върши работа на вицепрезидента на Америка,
ще свърши работа и на теб.
Събрах всички ви заедно за последно преди финалните изпити.
Получихме над 200 молби.
По-малко от десет заслужават сериозно внимание.
По какъв критерий? - По обявения
в университетските разпоредби.
Предишните пъти отделихме няколко заседания, съставяйки оценяването
на кандидатите. И то базирано на по-хуманистични идеали.
Някои от приемливите кандидати бяха забравили да приложат и оценките си.
Очерците, които учениците пишат за мен, лично аз считам за безсмислени.
В по-голямата им част се спекулира със сексуалността ми.
Не мигай. - Доста е неудобно.
Готови сме, г-н Уедърхолд.
Защо не ме прегледа д-р Хартиган?
Тя води спешното и не е невролог, какъвто съм аз.
Ще ме убие, че ви го казвам,
но преди години ви е била студентка.
Имал съм много студенти. - Всъщност даже си е падала по вас.
Така ли? Приключихме ли?
Да.
С удоволствие.
Тук някъде. - Ето, госпожице.
Здравей.
Как е главата? Видяхте ли се с д-р Строс?
Да, всичко е наред.
Дойде ми на акъла. Вие ми бяхте студентка.
Простете ми, че не се сетих вечерта, когато ме докараха в спешното.
Отслабнала ли сте?
Не съм свалила и грам.
Лека.
Какво правиш? - На майка ти ли са?
Не ги омазвай с майонеза.
Денят ти ще започва хубаво, ако си оправяш леглото.
Откъде знаеш как искам да ми започва денят?
Не е ли изчанчено да държиш дрехи на мъртвец в къщата си?
Изчанчено е. - Татко си ги пази.
Което изобщо не е добре за него.
Ако ги дарим на "Добра воля", ще ни намалят данъците,
което е страхотно.
Ти си чудовище.
Да ви откарам до вас? - Благодаря, но доведеният ми брат
трябва да ме вземе.
Сигурен ли сте? Доста е студено?
Благодаря ви. - Ето.
ДОБРА ВОЛЯ център за дарения
Не забравяй разписката за данъците. - Вярно.
Можете да седнете и отпред.
Така ми е добре.
Получавам гадене, ако се возя на мястото до шофьора.
Д-р Строс каза, че съм добре и се чудех дали бихте се обадили
в ДАИ, за да ми възстановят шофьорските права.
Не става така.
Какво преподавате този семестър? - Два курса за викторианската епоха.
Харесва ли ви този период? - Харесвах го навремето.
Викторианските романи. - Да.
Колко пъти можеш да прочетеш "Неприветливата къща"?
Тя никога не ти омръзва. Винаги откривам нещо ново в нея.
Нямаш ли си по-добро занимание?
Трябва да си починеш. - Не аз, а ти. Аз трябва да уча.
Супер, получавам следучилищен урок.
Баща ти пушеше непрекъснато, когато беше в гимназията.
Така ли? - Беше го шубе и аз му я купувах.
Наричаха го Лари Масура.
Жалките ти опити да ме манипулираш няма да проработят.
Добре, млъкни и го подай насам.
Ако това увреди мозъка ми,
ще те убия.
Лупита плаче заради Мануел, когото Пабло е насилил.
Тя ще напусне Мануел, да знаеш. Той е истински мачо.
Ще заживее с Диего. Хубав е и има красиво тяло.
Щеше да разбереш всичко, ако испанският ти беше по-добър.
Благодаря за превоза. - Няма за какво.
Нали това е къщата ви?
Да.
Мамка му! Спрете!
Забравих си това.
Бихте ли искала да си поговорим
на четири очи някой път?
Ще довършим разговора си за викторианската литература.
Не мисля, че изобщо водихме подобен разговор.
Предполагам, че аз ще карам.
Не се замислих за това.
Тет-а-тет разговор в петък, 19:30 часа?
Става.
До скоро.
Надушвам нещо...
Канабис може би?
Сърдиш ли се? - Чаках те пред болницата с еони.
Къде беше? - Помагах на Ванеса с испанския.
Изгубил съм представа за времето, съжалявам.
Откъде взе това?
От килера. - Казах му, че колежът е женски.
Каролин носеше тази блуза. - И това му казах, да, казах му го.
Казах му, че беше на мама.
Моля те, свали я.
Да ти е минавало през ума, че вероятно пазя тази блуза?
Не я разкъсвай, моля ти се.
Май е надушил ганджата. - "Казах му, че колежът е женски."
Голяма друсалка си.
Не дарихме дрехите й поради прищявка.
Беше заради психическото ти добруване.
Ще ме изчакаш ли в колата?
Така... "Проф. Уедърхолд е надут педал", "задник",
"несправедлив"...
Това също. - Какво пише?
"... има широки познания, но не ги предава на студентите си.
Преподава ни откъслечно цял семестър, а после се оплаква,
че не отговаряме на странните му изисквания."
Ще се поразровя.
Да отидем в мола вечерта, а не следобед? Искам да видя 3 мача.
Няма да мога тази вечер.
Защо? - Зает съм.
Да бе, с какво? Трябва да отида до мола.
Имам среща. - Наистина?
Да. - С кого?
Не е твоя работа. - С кого?
Не е твоя работа. - Господи, просто искам да знам.
Д-р Хартиган.
Знаех си. - Браво на теб. Похарчи 50 долара
за вечеря и ето ти основа за нещо по-така с "не е твоя работа".
Тате, дори и да има романтични намеци, просто не си готов.
Обществено сексуалните нрави са се променили.
И да не забравяме клеймото, лепнато върху вдовците.
Вдовци. Ще дойде момент, в който статутът на ограничения ще си отиде.
Повече нито дума за това.
Просто не изперквай и не разваляй всичко както обикновено.
Не го правя винаги. - Болницата е пълна с мъже,
които си изоставила. - Същото се отнася и за теб.
Какво правиш? - Нищо.
Просто чета нещо. Ще ти се обадя после, става ли?
Здравей. - Привет. Как си?
Какво правиш тук?
Моля?
Той е лесно раним.
Разбираш ме, не е готов за това. - Раним ли? За какво говориш?
Доста е хищническо, всъщност.
Забрави ли за Хипократовата клетва и чукането с пациенти?
Баща ти вече не ми е пациент.
Реагираме на литературните текстове със същите основни тълкувания,
които са използвали и авторите при създаването им.
Затова не е нужно да приемаш за факт променливата онтология
или разстроеното съзнание. Нали ме разбираш?
Кафе? Десерт? - Да, искам... - Късно е за кафе.
Едно парче шоколадова торта с две вилици, в две чинии.
Затова никой... - Благодаря ви.
... не е гледал на процеса на културна критика през...
45 минути.
Моля? - 45 минути.
От толкова време не съм произнесла и една-единствена думичка.
Знаеш ли изобщо откъде съм? Или къде съм израснала и живяла?
Или пък нещо за семейството ми? Как е минал денят ми?
И ако действително искаш да знаеш,
допреди 30 минути денят ми беше страхотен,
но тогава осъзнах, че нямаш намерение да млъкнеш.
Даже ми беше писал четворка на курсовата работа.
Защото е "незряла и без ясно изразена идея".
Все пак бях първокурсничка. - Двете неща нямат връзка.
Знам това.
Когато те закарах до вас, реших, че съм видяла другата ти страна.
А сега отново те считам за същия надут празноглавец,
заради когото смених филологията с биология.
Определено утвърден лекар като теб не таи в себе си негодувание
от оценка, получена преди 10 години. - Сбърках.
Дъщерята ти беше права.
Благодаря ти. По-добре си хвани такси.
Щом в 20:45 си у дома, значи сексът ти се е разминал.
Ако не си Чък, влизай.
Прибрах се. - Слава на небесата.
Стаята ти е с прилични размери. - Убедена съм, че и преди си влизал.
Смяташ ли, че съм погълнат от себе си?
Мисля, че подценяват самовглъбеносттта.
Считам, че всеки има нужда от малко съчувствие
и възможност за отзивчивост и съпричастие.
Не е ли така? - Тате,
бюфетът на Тереза Стърнбридж на практика е безплатен,
а тя винаги позира за снимки с бебета на наркомани
и умиращи, свадливи бабки.
Знаеш ли защо го прави?
Защото е изкарала 45% на САТ теста си.
Хората като теб и мен нямат нужда да компенсират за нищо.
Радвам се, че се прибра по-рано. Тя не беше за теб.
Твърде млада и като че ли некултурна,
както толкова други в медицината.
Измислих идеално заглавие за книгата ти.
Не можеш да четеш!
Става ли?
Лека нощ. - Бонсоар.
Нека някой пътя мой да освети
С глас живота ми да озвучи
Може би не знае къде съм аз сега
И се нося през града там, в моята глава
Пълна със съжаление е тя сега
Какво правиш тук? Леглото беше стерилно.
Препрочетох есето ти. И...
Първоначално обмислях да ти пиша по-висока оценка,
но после реших да оставя четворката.
Наистина ли мислиш, че ми пука за оценка от първи курс в колежа?
Признавам, че както ти си написал,
"липсва ясно изразена идея и скачам от мисъл на мисъл".
Но онзи ден го прочетох наново и тезата ми е изложена доста добре.
Освен когато ти бях професор, трябваше да съм по-тактичен
и по-малко надут и на срещата онази вечер.
Така е. - Просто нямам практика.
Тоест принципно прикриваш по-добре надутостта си?
Можем ли да дадем
още един шанс на разговора?
Отдавна не съм бил на среща.
Предполагам, че пак ще се наложи да шофирам.
Честита Коледа!
Мамка му!
Умно от твоя страна да запазиш същата маса.
Исках да имам абсолютно същия шанс.
Да започнем с малко вино? - Тази вечер съм дежурна, затова не.
Дежурна ли? - Да.
И срещата може да свърши веднага?
Ако ми позвънят. - Ще се върна след минута.
Не, не. Всичко е наред. За мен омар, салата с марули
и сос като гарнитура, моля. - За вас, сър?
Да, времето си тече.
За мен сьомга, салата с марули и сос като гарнитура.
Извинявай, че те нарекох арогантен празноглавец.
Нарече ме надут празноглавец.
Обадиха ли ти се издатели за книгата?
Казвала ли си ми някога откъде си? - Преди колко време им я изпрати?
Преди няколко седмици. С какво се занимават родителите ти?
Какво правиш? - Тоест?
Питам те за книгата ти? - Няма да се хвана, да знаеш.
Напротив, книгата ти ме интересува.
Няколко издателства я отхвърлиха.
Всъщност всички я отхвърлиха, така че...
Отхвърлянето е гадна работа.
Може да те бележи за цял живот.
Можеш да я преработиш. И да им изпратиш отново, нали?
Време беше.
Изследване на стволови клетки - грешният избор.
Младите републиканци определено знаете как да се забавлявате.
Петъците ви трябва са уникални! - Забавлявам се.
На първата вечер от коледната ваканция си на нацистко събиране.
Забавлявам се по-интелектуално от теб.
Кога за последно направи нещо неприлично? Или саморазрушително?
Като всеки нормален тийнейджър. - Знаеш ли какво вършиш?
Исусе! - На бас, че никога не си мамила,
крала или минавала на червено.
Пуших трева с извратения ми чичо.
Защото те принудих.
Не го направи доброволно. Наистина си в опасност
от превръщане в 17 годишен робот.
Я млъкни! Изобщо не ме познаваш.
Приеха ме в Станфорд преди две седмици.
Наистина ли? Но в Карнеги Мелън нямаш такса.
А в Станфорд е 600-700 долара на година.
40 хиляди, ако сме точни.
Баща ти ще те убие.
Но за момента съм изпълнен с гордост.
Хайде, малка русалке, да го отпразнуваме.
Мисли като възрастен и ще изглеждаш такъв.
Запази тази маса, а аз ще донеса халба бира.
Много неща не мога да си позволя
Какво означава, когато ми казваш...
Виж внимателно онзи мъж - преди е бил жена.
На кръчма с дядо, а? - Разкарайте се.
Изглеждат приятни девойки. - Такива са.
Не искам да притисна теб Да изгубя теб
Да се карам с теб
Но наистина обичам само теб
Отврат.
Направо е отвратително.
Жената ти сигурно ти липсва.
Трябваше да съм по-внимателна. - Ако Каролин, жена ми,
беше тук и сега, щеше да ми каже да спра да се самосъжалявам.
Беше прекрасна, забавна и интелигентна.
И би искала да го знаеш.
Както би ме и посъветвала да не говоря за починалата си съпруга
на среща с красива жена.
И би се зачудила
докога ще шикалкавя и няма да те целуна.
Не искам да притисна теб Да изгубя теб
Да се карам с теб, не искам да притисна теб, да изгубя теб
Да се карам с теб
Но наистина обичам само теб
Обичам те Казах, че обичам теб
Обичам те
Какво е чувството да си глупав?
Какво е да обядваш сама всеки ден?
Гадно.
Ела с мен.
Не съм...
свикнал с презервативи, но мисля, че мина добре.
И то доста.
Защото не искам да разваля нещата с теб.
Имаш ли планове за Коледа?
Ще ме извиниш ли за минутка?
Дъщеря ми Ванеса приготвя превъзходна трапеза.
Току-що ми позвъниха.
От години не съм будувал толкова.
Книга туй да бе С изречение да започне тя ще е
Познавах нявга мъж Негова аз бях и мой той бе
Предсказуем и объркан
Думите да го опиша са ми малко Туй наистина е жалко
На ръба на роклята панделка заших
Знаеш ли, че Линзи ме мрази?
Брук също. Всички ме мразят. - Ако казваш на хората,
че са глупави, обикновено те намразват.
Не бях особено...
приветлива и към теб, когато дойде за първи път.
Права си. - Но сега ме харесваш.
Сега те харесвам.
Ванеса...
Стига... - Ти си му доведен брат. Не е...
като в Библията...
Искаш да чукаш сервитьорката. - Не ти влиза в работата.
Ти си пияно 17 годишно момиче и си моя племенница.
Обувката ми. - Страшна идея, да те черпя с бира.
Хайде.
Здравей... - Пияна ли си?
Ти ли я напи? - Не.
Изглежда пияна. - Защото е пияна.
Как мина срещата ти? - Ти си дете в тяло на възрастен.
Нашите хич не са ти помогнали, щом са ти позволили
да се превърнеш в незрял мошеник.
Ванеса, днес някой да ме е търсил по телефона?
Да, някакъв амбулантен търговец.
Беше мъж. Държиш се наистина отчаяно.
Аз съм първи.
Би ли спрял да ме избягваш?
Бях пияна.
Не те избягвам. Просто искам да съм сам за малко, ако може.
Благодаря ти.
Джанет, здравей и извинявай за това съобщение,
но се сетих, че вероятно не ми се обаждаш, защото ми нямаш номера.
Номерът ми е...
Не доказа ли онази вечер, че не задържаш алкохола?
Идиот, пия само една чаша.
Специално избрах божоле, за да върви с шунката.
Никой от вас няма нужните години, за да пие.
Пич.
Нека просто се напием. - Трябва да прокарам подметката.
Всъщност свалих рецептата от интернет.
Преведох я от старофренски.
Датира още от времето на Луи XIV.
Точно той решил яденето да се сервира в блюда,
а не както преди това, на една голяма купчина.
Май си я превела грешно, има вкус на изгоряла гума.
Да ти я изкарам от задника, ако не можеш сам?
Достатъчно. Стига толкова.
Доста приятно беше. - Млъкни.
Кой би се решил да прекъсне прекрасната ни коледна вечеря?
Здравей. - Здрасти.
Гаджето лекар, нали? - Доведеният брат, нали?
Не ми изглеждаш скучна. - Току-що се запознахме.
От това което знаеш, съм скучна. - Удостои ни с присъствието си
на коледната ни вечеря, непоканена и без да се обадиш.
Определено не си скучна. Да не споменавам тортата.
Лексотан ли? Антидепресант е. - Откраднах го от стаята за почивка.
Прекъсвам ли нещо? - Не, заповядай.
Малко ще поразредиш злобата. - Благодаря много. Мръдни се.
Привет. - Здрасти. Весела Коледа.
Весела Коледа.
Жената е донесла торта.
Здравейте.
Ванеса! - Приготвям чиния на лекарката!
Доста щедра порция! - Да ти е вкусно.
Ванеса е идеалната малка домакиня. Тоест, дъщеря.
Ако това значи, че не съм идиот, страдащ ужасно много
от непреодолими банкови затруднения,
то да, идеална съм. - Ще спрете ли да се джафкате?
Тези деца не са възпитавани правилно доста време.
Затова се появявам аз. Да подсигуря, че няма да се избият.
Весела Коледа.
Заповядай.
"Всичко толкова зависи от количката червена..."
Уилям Карлос Уилямс. - Бил е лекар.
Да, знам го.
Мнозина го считат за имажист, но по-скоро е бил модернист,
въздържащ се от поетичните традиции в Европа,
за да възпее обикновените дни.
Май се отплеснах.
Харесвам предградията на Питсбърг по Коледа.
Наистина са бляскави.
Намираш се в Париж на Западна Пенсилвания.
Наистина се радвам, че намина.
Току-що видях татко и лекарката да се целуват в кабинета. Ще повърна.
Защо физическата близост те плаши толкова много?
Не ме плаши. - Не само ти заслужаваш забавление.
Накъде биеш? - Видях ви в бара, и двамата пияни.
И аз те видях. - Аз също, човече. Браво на теб.
Горд съм, че сведохме избора до тези тримата толкова бързо.
Имам още един кандидат наум.
Кого?
Себе си. - Можеш ли да кандидатстваш?
Председателстваш комисията. - Да, мога.
Няма противоречия с вътрешния правилник на университета.
Част от демократичния процес е.
Тик-так, тик-так.
Но тези дни...
Знаеш ли какво значи? Сама се накисна...
Искам да има дума на дъската като се върна.
Ванеса, този номер е само за спешни случаи.
Не исках да те търся на нейния номер. Аз просто...
Ще се прибереш ли за вечеря? Чък излезе и съм сама.
Днес ще вечерям тук. - Просто страхотно.
Какво да правя с бьоф строганова и чесновите картофи, които приготвих?
Запази ми малко, след няколко часа се прибирам.
Само една порция.
Лорънс Уедърхолд на телефона. Кой се обажда?
Деб Розенблат от издателство "Пингуин".
Блуумберг хареса ръкописа ви и ще се радва на среща в Ню Йорк.
Има интересна идея, нали?
Винаги съм се чудела кой затрупа света с тези.
Къде беше? Не съм те виждала от седмица.
Имах работа. - Искам да ти е спокойно около мен.
Уважавам хомосексуалността ти,
и ще се въздържам от бъдещи неприлични предложения.
В интерес на истината се виждам с някого.
И то на моята възраст. - Как му е името?
Името й...
не е твоя работа. Ще преспивам при нея няколко пъти седмично.
Значи не е наясно, че си гей?
Мисля, че се мотаем заедно твърде много.
Това е... пълна глупост.
А с кого да се размотавам? - Мисля, че и на двама ни е нужно
да се сдобием с живот.
Моят започва следващата есен, когато стъпя в Калифорния.
Таксито струваше девет долара! - Ще ти възстановя парите.
Та значи...
Ще публикуват книгата ми. - Моля?
Кой би чел тази помия? - Блуумберг. Знаех си!
Кога ще се срещнем с тях?
Ти си на училище. Затова ще взема Джанет
и в понеделник отлитаме за Ню Йорк.
На училище си.
Срещам се с една жена и се надявах да ми заемеш малко кинти,
за да си наема апартамент.
Знаеш ли, че все повече и повече привиквам към теб.
Трябваш ми у дома.
Затова няма да ти дам.
Имаше проблясък на човещинка в теб.
Ще ви разкажа история
За момичето, което току-що ми каза
Че за да ме обича, и трябва единствено тих, спокоен ден
А не диаманти Или лъскава кола
Иска единствено да съм до нея в тих и спокоен ден
Почти 10:00 е, трябва да тръгвам.
Успех! Разбий ги!
Костюмът прави ли ме нетърпелив? - Как точно би могъл да го направи?
Пожелай ми късмет. - Направих го, тръгвай вече.
Изнервяш ме.
До скоро.
Първоначално реших, че по-сухо нещо не съм чел.
Моля? - После стигнах до трето действие
с продаваемата му атмосфера и грубия, "по-умен-съм от теб", тон.
Хората ще мразят книгата с удоволствие.
Радиата ще я нападнат на мига. И преди да се усетите,
ще се защитавате преди Чарли Роуз. - Не това е целта на книгата.
Разбирам колебанието ви, но кога за последно
главен редактор наистина ви е редактирал?
На оперативката миналата седмица се говореше само за нея.
Маркетингът и двама младши редактори я харесаха.
Сякаш книгата сама се натиска на бой.
Не можеш да четеш.
Брилянтно!
Мамка му.
Здрасти. - Здравей.
Как мина?
Супер. Направо ме обожават. Книгата ще е истинско събитие.
Изглеждаш радостен. Почакай, не го отваряй.
Какво казаха за книгата? - Ами...
Редактирали са я из основи. Но сега е много по-добра.
Интелигентна, но противоречаща, силна и бунтарска. Тя е...
Колко са я редактирали?
Ами, "Пингуин"... Все пак са редактирали хиляди книги
и сега е моментът да оставим нещата на професионалистите.
И нямаш нищо против промените? - Блуумберг иска
да ни изведе на вечеря.
Мислех, че ще вечеряме спокойно, само двамата.
Искат да ни изведат. Все пак ми е редактор.
А пък аз съм...
И аз самата не знам. Каква съм ти?
Поради липса на по-добър термин, приятелка.
Каква съм ти? Не като термин.
Ти си всичко, което една приятелка е.
Не можеш да отговориш, нали?
Можеш ли просто да се приготвиш за вечеря?
Всъщност не се чувствам добре.
И без това не мога да изляза довечера. Ти отиди, ще се оправя.
Родителите трябва да ги наглеждат. - Полетът сигурно е траял с часове.
Трябва да ги насърчават да тичат. Книгата ти още не е излязла
и няма защо да се държиш като абсолютен мизантроп.
Какво ти става? Все едно си различен човек.
Напротив, Лорънс, същата съм си. Просто забелязах нещо.
Добре, може да съм мърморко,
но не считам, че е правилно децата да тичат без надзор из летището.
Ще разбереш, когато и ти имаш деца.
Това няма нищо общо с децата или летището и го знаеш.
Извинете ме.
Не те интересува нищо друго освен книгата ти и да станеш декан.
Защо просто не попиташ? Опитай се.
Добре. Какъв, по дяволите, ти е проблемът?
Не ми се говори за това сега.
Мога и сама.
Не изглеждаш особено щастлива.
Изобщо, ама изобщо не съм щастлива.
Какво можех да ти дам?
Дадох ли ти го?
Нито сърце, нито душа, защото ги отдадох
Научих, че доверието щом го няма
И любовта я няма също
Положих цветя върху гроба на мама.
Десетина розови и бели рози.
Та ми дължиш 64 долара.
17-ти, съжалявам, забравих.
Не е... като мама да знае, че не си бил там.
Освен това не съм малка, мога и сама да се оправя.
Как си?
В края на седмицата може да покараме кънки както преди.
Тате, сключи договор за книга, засега ще те изберат за декан
и всичко ти се движи перфектно,
затова не прецаквай нещата, става ли?
Прочетох в "Космо", че за да забравиш някого,
ти е нужно половината време, в което сте били заедно.
А ти се срещаше с Джанет едва няколко месеца, нали?
Четеш "Космополитан"? - Хвърлям му по един поглед.
Например в магазина, ако има голяма опашка.
Знаеш, че лекарката...
ти помагаше да се съвземеш, нали?
От какво да се съвзема?
От мама.
Лорънс, поздравления за книгата. - Благодаря.
А "Ню Йоркър" ще публикуват поемата на Джеймс.
Книгата на Лорънс май обезсмисля интервюто с другите трима кандидати.
Но не и според разпоредбите. - Ами препоръчителното му писмо?
Лорънс, ще ни разкажеш ли за книгата си?
Изследвам критическата теория, приемайки, че всяка критическа школа
ни е подвела. Започвам с кратка история на критицизма...
"Пингуин" са я харесали.
Мамка му.
Разбрах за "Ню Йоркър". Защо не си ми казал за поемата си?
Аз... трябва да я прочета. - Трябва?
Заслужих вниманието ти едва след като им продадох поема?
Какво лошо има в желанието на баща да чуе, че синът му има успех?
Какво търсят тези тук?
Чък ги остави вчера вечерта. - Да не работиш за него?
Не, просто ги остави вчера. Както и пуловера си. Ето ти го.
Нали уж оставаше при приятелката си? - Чък няма приятелка.
Остава при мен, за да е далеч от вас.
Нямаш си и на идея какво се случва, нали?
Как е главата ти? Кретен.
Вечерята ще е готово в 20:00 часа, ако си наблизо.
Дънките ти стоят страхотно. Подчертават правилните места.
Не ми говори подобни работи.
Аз съм просто... - Просто недей.
Какво е това с лотоса? Омир го нарича "медено сладък плод".
А за Тенисън не е просто наркотик, нали?
Символизира желанието за покой и смърт.
Но какво вдъхновява в тях? - Те са уморени и преситени.
Лотосът е възможността за забвение.
Но в христоматията ви вероятно не пише,
че изяждането на лотоса създава песен.
Не съм използвал христоматия. - А онлайн разработки,
които съм чела. - Ами пеенето им?
То им позволява да си представят изход от нещастието.
След като не могат да се приберат, пеят за дома си
като за мястото, където са страданията им.
Песента се превръща в печалната музика
на нещастния свят, който вече не обитават,
след което просто седят и слушат, пиейки нектар и амброзия.
Имаш ли минутка, Лорънс? Искам да ти прочета нещо.
"През цялото си обучение не съм срещала по-отдаден
на предмета си професор от проф. Уедърхолд,
водил ми викторианска литература в първи курс.
Искаше много, но и вярваше в нас, докато се превърнем
във внимателни читатели и критични писатели, умения, които използвах
докато изучавах медицина." Искрено ваша, доктор Джанет Хартиган
Въпросът ми е прост, професор Уедърхолд.
Защо искате да сте декан на катедра "Английски език"?
Напоследък доста мисля за това. - Като декан как бихте поправили
систематичното презрение към жените в института?
Джулия, дори не съм се замислял за това, камо ли да правя планове.
Никой от вас не ме харесва и не ви обвинявам.
Ще бъда ужасен декан.
Катедрата има нужда от човек, който обича да работи с хора,
и може да води нормален разговор. А това...
не мога да го правя. Това не съм аз. Няма да се справя.
Съжалявам, че ви изгубих времето.
Засега ще се концентрирам върху преподаването.
Та къде е приятелката ти? Криеш я тук някъде?
До скоро, Челси. - Може ли да поговорим?
Всички около мен се побъркват.
Ти си побърканият. И си социопат.
А ти си мъж на средна възраст, който току-що събра бирените кутии.
Знаеш ли, че Ванеса се превръща в робот?
В плашещ клонинг без приятели,
твърде уплашена да бъде нещо друго. Също като теб самия.
А ти я приемаш за даденост. - Не е така.
Непрекъснато се впечатлявам от нея.
Знаеш ли, че ще учи в Станфорд? Първо класиране от миналия ноември.
Защо не ми е казала? - Защо й е притрябвало да го прави?
Защо не я попиташ сам?
Ти сам разкара готината лекарка. - Тя ме напусна.
Не понесе успеха ми. Просто не си паснахме.
Интелигентен си колкото галош.
Знаеш ли, че може и да не е толкова зле? Ванеса заминава наесен.
Ще сме си само ние двамата, ергените Уедърхолд...
на средна възраст, пълни бастуни по отношение на жените,
без съмнение обратни.
Какво търсиш тук? Забрави да не отида в Станфорд.
Не ме интересува, че е безплатно, но просто няма да уча
в училището на Джеймс. - Той е продал поема на "Ню Йоркър".
Дори кретените удрят шестицата понякога.
Няма да съм декан.
Оттеглих кандидатурата си. - Това е лудост.
Какво се опитваш да ми причиниш? - Успокой се.
Книгата ми, тази нелепа пародия на ерудиция,
ще плати за Станфорд.
Доволна ли си?
Какво става между теб и Чък?
Нищо.
Просто грешка в комуникациите.
Загубеняк на средна възраст се опитва да съблазни
много по-младата си и обречена на успех племенница.
Ванеса, не мисля, че си много щастлива.
И ти не си щастлив,
а си моделът ми за поведение.
Денят ми беше уникално отвратителен. Мразиш ме, разбрах те.
Край на разговора.
Не те мразя.
Наистина не те разбирам.
Прекарваш първите няколко месеца в опити да ме спечелиш,
успяваш, а после измисляш някаква фалшива приятелка,
и напълно ме заебаваш.
Не стана точно така, не мислиш ли?
Прав си.
Когато се нанесох те мислех за умна и забавна.
Съжалявам, че си ме разбрала погрешно.
Но ще те направим пак такава.
И как по-точно?
Отиди в стаята ми и направи хиляда лицеви опори.
Какво ще правиш с живота си? Ще продаваш фонокарти?
Така...
Падат доста добри пари. Но разбирам какво имаш предвид.
Харесвам живота си.
Все пак сме приятели, нали?
Приятели сме.
Нещичко за хапване, приятелко? - Поръчай пица с всичко.
Ставай! Имам няколко задачи преди училище.
Ставай!
Ако се обичахме като преди
Нищо нямаше да ни вреди
Само белезите да изчезнат Не искам отново да ни жегнат
Здравейте.
Ако само дима видели бяхме
Предупреждение да имаме щяхме
Изчакайте, искам това.
Може ли данъчна разписка? - Ето.
Любов, върни се С всичко ти оправи се
Благодаря ти, братле. Леко започна да ме втриса.
Седна отдясно и не повърна! Браво на теб!
Отбий тук. - Запомни две думи:
"Извинявай. Обичам те."
Думите са три. - Сега ли ще броиш думите, професоре?
Не забравяй! "Извинявай! Обичам те!"
Какво каза този? И аз те обичам, човече! Къде тръгна?
Може ли да седна? - Разбира се.
Как си? - Добре. Ами ти? Как е книгата?
Благодаря ти за това.
Не съм го писала аз. Говори с Ванеса, добре се е справила,
но подписът е далеч от истината.
Това е унизително. До скоро.
Почакай, почакай.
Слушай...
Не съм имал нито някое велико откровение,
нито съм променил драстично личността си
през изминалите няколко седмици.
Знам, че съм нещастен задник,
но тая надежда за себе си.
Лорънс, бременна съм.
И според изчисленията ми
е в резултат на първия ни път.
Защо не ми каза? - Защото беше пълен задник.
А ти съвсем не беше източник на емоционална информация.
Защо ще имаш бебе от мен?
Защото не знаеш как да използваш презерватив.
Ще знам занапред.
Ти си интелигентен, нали?
И не си непривлекателен.
Генетично няма риск.
Въпреки че си имаш и недостатъци.
Но ето те тук днес.
Ще се справим.
Все пак сме разумни хора.
Извинявай. Обичам те.
Не зависи нито от теб, нито от мен.
Съжалявам. - Чък, моля те, остани. Просто...
Просто имаш различни варианти. И трябва да си наясно с всички тях.
И ти имаш варианти, Ванеса.
Можеш да си останеш нещастна, или да спреш да се сърдиш на всички,
да приемеш нещата такива, каквито са и да си позволиш да живееш.
Все едно съм на курс по мотивиране.
Не ме слушаш.
Изобщо не ме слушаш.
Няма да се занимавам с мръсни пелени.
Матю Арнолд, когото ще изучаваме този семестър, е написал:
"Културата е преследването на върховното съвършенство,
на най-доброто измислено и изречено на този свят."
Казвам се Лорънс Уедърхолд.
Наричайте ме професор или д-р Уедърхолд,
но няма да ме наричате "Хей, ти!", "Ей, даскале!" или пък "пич",
защото нито едно не предполага интелигентен разговор или въпрос.
Нека се запознаем. Джоузеф Андерсън.
Откъде си, Джоузеф?
режисьор Ноам Мъро
сценарий Марк Джъд Поарие
в главните роли:
Денис Куейд Сара Джесика Паркър
Томас Хейдън Чърч Елън Пейдж
Трябва да тръгваш, но не знаеш накъде
Знаеш единствено, че тук няма да е
Въпреки всичко ти желая най-доброто
Докато търсиш щастие в живота
Казваш, че си само ти, но не и аз
Но в стаята ти няма друг във този час
Питам себе си защо си тръгна
Търсейки щастието в живота
Всички казват, че щастието е бягство
На тъжните е братство
Намери това, което търсиш
Да ме критикуваш искам ти да свършиш
Някъде отвъд дъгата
Търсейки щастието в живота
Всичко започваш отначало
Докато търся щастието в живота
превод: clarke
Translator's Heaven © 2008 http://subs.sab.bz/
Скъпи, помогни ми да покажа най-доброто
И да намеря пътя наш за към гнездото
И мечтите за доброто
Книга туй да бе С изречение да започне тя ще е
Познавах нявга мъж Негова аз бях и мой той бе
Предсказуем и объркан
Думите да го опиша са ми малко Туй наистина е жалко
На ръба на роклята панделка заших
Как по крака ме тя докосва ела и виж
Нося златната дантела
Около сърцето си ръце съм сплела
И във мечтата моя съм се вплела